www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!
Då så...
- Såg nån mig komma? - Jag tror inte det.
- Jag såg. - Lägg av, Bert.
Då så, unge man...
Kolla allihop. Vilken som helst av dem kan påverka hela utredningen.
- Detta är ett mycket intressant askfat. - Intendent Harris söker er.
- Redan? - Ja.
Okej, ett ögonblick... Låt ingen röra min väska.
- Önska mig lycka till. - Lycka till.
De måste ha hållit på ett bra tag.
- Kan jag få en påse? - Ja.
Kolla in den här.
Vår mobila enhet är speciellt tränade att hitta bevis direkt.
Allt är datoriserat, vi kan enkelt kolla upp DNA och fingeravtryck.
- Det är mycket information, men... - Det är för dyrt.
Jag kan inte göra nåt, du får prata med överintendenten.
Det har jag gjort, han bad mig prata med er.
Du måste ta det med överintendenten.
Ja, sir. Absolut.
Helvete!
Jävlar! Ta honom!
Jäklar!
- Gick det bra, Bert? - Så fan heller!
Jag ska ta en cigg.
- Vad var det ni ville, då? - På beslagtaget gods...
...står den här skönheten, som ska auktioneras ut i veckan.
- Jag vill ge den till min svärson. - Så omtänksamt av er.
Det är bra grabb. Kan du åka dit, så att de vet att jag är intresserad.
Visst, jag kan undersöka saken åt er.
- Vi har läget under kontroll här. - Behåll den.
- Vill ni att jag åker dit nu? - Ja, precis.
Vad i helvete nu då?
- En gräsklippare? - Den är till Harris.
För att vara intendent är han en riktig skitstövel.
Den blir din för 5000. Vem ger mig 2500 dollar? Tack för det.
Sex bud, nu sju. Åtta, nio...
- Ska han ge den till sin son? - Svärson.
Storstilat. Vi ställer den åt sidan.
Fin bil.
- Vad har hänt? - Motorn var helt död när den kom in.
Kolla vad vi hittade när vi öppnade motorhuven.
- Det är en massa kokain i. - Ja, jag vet.
- Det ska registreras som bevismaterial. - Naturligtvis.
Men titta på det här.
Som handen i handsken. Riktigt smart. Vem kollar i motorn?
Jag gjorde det förstås...
- Vem äger bilen? - En kille från trakten, knarklangare.
Rapporten från gripandet ligger där, om du vill titta.
BORGENSKVITTO
200000 DOLLAR, KONTANT
Du!
Intendenten undrar om du kan ta några bilder på John Deere.
Med din telefon, eller nåt.
Vad säger du?
Ja... Att vara polis handlar om mer än bara pappersarbete.
Jo, men jag tyckte att det verkade avvikande.
Det är det.
En bra polis kan enkelt utläsa vad han ska göra.
- Hallå? - Ja, jag vet.
- Sa jag nåt dumt? - Nej, jag måste bara ringa ett samtal.
Vad fan!
JULIA KLÄDER/KÖK
Vad är det?
- Hittade inte du nåt avvikande? - Var är vi nånstans?
- Titta på honom. - Varför det?
Titta, bara.
- Han är dömd flera gånger. - Och?
- Vad då? - Nu kommer hon.
- Vilket hemskt ställe. - Jag vill ha påtår och...
- Vatten. - Okej.
Jag fick ingen påtår, trots att hon hade kannan i handen.
- Vart ska du? - Det här stället är läskigt.
Vänta lite, bara. Det finns nåt här. Sätt dig.
- Vi tar det i morgon. - Titta på borgenskvittot.
Ursäkta!
- Det kan inte stämma. - Det gör det, jag har kollat upp det.
- Skuldebrev? - Postväxel.
- På 200000 dollar? - Ja.
- Vem betalade? - Det vet jag inte.
Vad tror du?
- Vad jag tror? - Ja.
- Att han har en vän med stora fickor. - Väldigt stora. Väldigt, väldigt stora.
Jag tror att hon runkar av honom. Svårt att avgöra när han äter.
Ska du ha de där? Kan jag ta en?
- Vem skrapar ihop så mycket så snabbt? - Varför gör du så?
- Har du inte testat? - Inte direkt.
Ta den här, så tar jag den andra.
Vi går inte i sexan. Jag vägrar.
Det är ju riktiga pengar.
Nån har satsat en förmögenhet för att få ut honom -
- och du och jag är de enda som verkar reagera.
- Ska jag råna en knarklangare åt dig? - Råna en knarklangare?!
Jag vill bara veta varifrån pengarna kommer.
- Det låter inte så smart. - Vi ska inte göra nåt dumt.
Du har ju läst rapporten, den där grabben är en nolla.
- Vem lägger 200000 på en nolla? - Om du vill veta vad jag tycker...
Sånt här kan funka om man gör det i skymundan -
- men det går inte här, det kan jag garantera.
Vad häftigt det lät! Det du sa nu... Så häftigt!
- Tycker du att det här är gott? - Nej, det tycker jag inte.
Ibland funderar jag på om jag borde skärpa mig lite.
- De verkar spana in oss. - Nej, det gör de inte.
- Det tror jag. - Du har fel.
Jag vill bara sätta span på honom, ger det inget så får det vara så.
Jag täcker upp för dig under tiden.
Okej, visst, jag ska leta rätt på honom.
Av den enda enkla anledningen, och det här menar jag verkligen -
- att jag inte har nåt annat att göra och avskyr mitt jobb.
Så ska det låta!
Du är grym!
Vad i helvete?
- Vad gör han här? - Han jobbar på restaurangen.
- Jag vet, men vad gör han? - Han serverar, fyller på baren...
Sluta!
Nån har skrämt honom.
- Vad menar du? - Han kommer hit fem kvällar i veckan.
- För att fylla på baren? - Ja.
Han är knarklangare, David.
Herregud...
Jim! Jim! Du kan inte bara valsa in!
- Du ser ut som en polis. - Jag är polis.
- Du vet jag menar. - Ge det en vecka till.
Han blev avslöjad, nu får han plocka disk i stället.
- Säkert att du inte har missat nåt? - Ja.
- Eftersom du röker gräs under tiden... - Är det här ett officiellt uppdrag?
Det finns inget mer jag kan göra, jag tänker inte offra fler semesterdagar.
Ta inte illa upp nu, för du är min vän och min chef...
- Men fan ta dig, Jim. Vilket skitsnack! - David! David!
Tänk positivt, kompis!
Jag lämnar det här hos er. De kommer och hämtar det sen.
De är falska.
- När kommer de? - Inte vet jag.
- Kom igen nu, jag har mycket att göra. - Vad tråkigt.
Kan du inte vänta på dem?
Vet du vad, vi lottar.
Vad gör du?
- Ska du eller jag börja? - Lägg av.
Okej, då börjar jag.
Herregud! Vad fan!
- Vilken adrenalinkick! Din tur. - Nej. Helvete!
- Inspektör Waters? - Va? Vad gäller det?
Ni ska ta kommissarie Stones plats medan han är ute på specialuppdrag.
Vad då för specialuppdrag?
Herregud.
Det är din kompis, Jimmy!
- Vart ska ni så här sent? - Polisarbete, pappa.
- Vem är polis? - Jag. Det är vi båda två.
- God natt. - Lycka till.
- Pappa är ovanligt uppåt i kväll. - Ja, vad härligt.
Ja, visst är det?
- Vad fan är det här? - Min dricks.
Skratta inte, det är mer än vi tjänar.
De har stängt på söndagar.
De lastar av på baksidan, men vad händer där inne?
- Lustigt att du frågar. - Säg inte att du också jobbar här.
- Har du tagit de här? - På en syns... Kolla om du ser det.
De är hemska, som om en luffare tagit dem.
- Jag kunde ju inte klampa runt där. - Fick du en hemlös att fota?
Han fick ju lite pengar.
Okej.
Jag tror att det handlar om mer än bara penningtvätt.
- Varför tror du det? - Det som lämnas här blir kvar här.
Det är aldrig nåt som lämnar det här stället.
- Vad är det här? - Vad då?
Titta på frysrummet... Låset där.
Visst börjar man undra?
- Det var som sjutton. - Vad då?
Jag bara finner mig i ditt... Vad hette flickdetektiven? Nancy Drew -trams.
Har du sett?
Du såg den!
TACK FÖR ATT DU BOKAT TID.
TILLSTÅNDSHANDLÄGGARE
- Det är en mataffär. - Det här har jag inte hört nåt om.
Vad är det här? Du sträckte dig efter min telefon på ett misstänkt sätt.
Det tyder på att något illegalt är i görningen och jag bör kontakta chefen.
- Du får 100 dollar. - Okej.
Okej...
Tur för dig att den här utredningen har fått gott om ekonomiska medel.
Radera... Radera...
- Där? - Ja, backa lite?
Stanna där och ta om det.
Stanna. Kan jag få se det ur en annan vinkel?
Stanna där.
Visst är det mackstället på Decatur?
- Där har jag varit. Det är schyst. - Riktigt bra.
Läget, Bill?
- Precis som det ska vara. - Osten ska hänga över.
- Jim. - Fixa en kopia på det.
Sen kan du radera det.
Jag kollade upp affären. De har installerat ett nytt frysrum nyligen.
Den är förstärkt av ett metertjockt lager armerad betong.
Det kan vara världens säkraste köttfrys -
- men med tanke på langarna, hotellet, tvätteriet...
Och att inget nånsin lämnar stället...
Du förstår nog vart jag vill komma.
Herrejävlar.
- Varsågod. - Tack.
- Ska jag radera det? - Gör det.
Har du brutit dig in i ett kassavalv nån gång?
- Nej. Menar du allvar? - Jag vet inte.
- Har du det? - Nej.
- Den här, då? - Visst, Lewis.
Nån har byggt ett kassaskåp i mataffären.
- Vi har hittat det. - Exakt så.
Och vi tror att det är fyllt med pengar och knark eller nåt sånt.
Hur ska vi kunna få ut det?
Hallå? Vad kan jag stå till tjänst med?
Hallå! Einen ögonblick...
Einen ögonblick...
Ja, gut...
Jag behöver en halvmeters diamantborr...
Katalognummer... Vänta...
Hur tänkte ni betala?
Vi ringer och ordnar det, ja.
Han är hemlighetsfull.
Säkert en bankrånare eller nåt.
Häftigt.
- Avsluta det här, du. - Det har jag inte rätt till.
Skit samma.
Så här ser alltså lägenheten ovanför valvet ut.
- Ja, jag tejpade upp den i morse. - Bra gjort.
- Vad är det där? - Från tyskarna.
- För borren? Det har inte jag råd med. - Du kommer säkert på nåt.
- Hur ska jag få tag på så mycket? - Du är ju handlingskraftig.
- Varifrån får du alla pengar? - Jag finansierar om lite.
- Jag har ansökt om att ta lån. - Belånar du din bostad?
- Förstår du idiotiskt det är? - Vi har bråttom.
Okej, som sagt... Jag tror att vi ska gå in genom taket.
Dörren är ny, så går vi på den utlöser vi säkerhetsmekanismerna.
- Om vi inte anlitar ett proffs... - Det gör vi inte.
- Vi ska alltså borra genom golvet? - Ja.
- Var nånstans? - I matsalen.
Då kollar vi där.
Det enda problemet är att det kan bo nån där.
- Vad är det där? - Inget, jag fick ett bi i ansiktet.
- Då måste vi ta hand om honom. - Hyresgästen?
- Ska vi muta honom? - Nej, vi kan... binda honom.
Det låter komplicerat, vem av oss ska göra det?
- Det blir inte enkelt. - Det lät så när du sa det.
Nu får det räcka, jag måste dra. Har du pengarna? Jag vill beställa.
Det är ju 10000, Jim.
Har du det eller inte? Jag är helt på.
Lämna mig inte i sticket.
- Det här tog mig tre timmar. - I klass med Da Vinci.
Okej, jag löser det.
Du tänker positivt, och jag respekterar dig.
Jag gillar dig som fan.
- Har du gjort nåt sånt här förut? - Nej.
Jag gör det inte för att vara snäll.
Det är mycket pengar du ska ha. Det är ett korttidslån.
- Jag vet. - Då går vi.
De här grabbarna vet vad som gäller.
Två kan försöka fly, stoppa dem i så fall.
Upp med er!
Upp med er, allihop! Ställ er mot väggen!
Rappa på! Mot väggen!
Ställ er mot väggen!
- Ett ögonblick, bara... - Vi ska gripa er.
Du har rätt att hålla tyst.
- Det här är bara en, jag sa ju två. - Jag har inte mer.
- Två, sa jag! - Jag har inte mer.
Okej, så här gör vi...
Vi lottar.
Nej, inte så. Snälla.
- Hur ska du ha det? - Inte så.
Nej, nej...
Nej, snälla ni!
Nej...
Följ med henne!
Bobo?
Suveränt!
Bobo... Ett intressant namn.
Inte minst för nån som säljer vapen.
Det är riktigt roligt.
Bobo, Bobo, Bobo...
Jag heter Jim.
- Vart ska vi? Är det långt? - Håll käften.
För helvete! Du ska bara sitta där tills jag vet att allt är lugnt.
Är du inte med på det får du puffran mot skallen. Är det förstått?
Så... det är en bit.
Ut.
Pengarna.
Vilken bjässe.
Här är alltihop. Räkna, du.
De är väl nya?
Alltså...
Du har väl inte skrapat av serienumret eller nåt sånt?
Vem du nu är ute efter, hoppas att han inte är som jag.
Hoppas att han är en tönt, som du.
- Vilken nuna. - Vänj dig, han är vår nya rumskompis.
- Bor han ensam? - Jag har knappt sett honom gå ut.
- Var står bilen? - Bilen?
Jag tog bara skyltarna, du skulle väl fixa bilen?
- Du skulle fixa både och. - Du sa ju...
Nej, du skulle fixa bilen. Vad fan gör vi nu?
Då har jag klantat till det. Förlåt.
Herregud...
Hur ska vi lyckas med det här? Allvarligt?
Titta på det här! Ingenting klarar du...
Vi utsätter oss för livsfara! Förstår du det?
Vet du hur farligt det här är?
Allt som kan gå fel... Är du helt oförmögen att se det?
Jag ställde bilen vid flygplatsen i morse.
Förlåt, David, det var bara ett litet innan stöten -skämt.
Det var ett skämt.
Inte den, snälla...
Inte den...
Allt bra? Vad häftig du ser ut.
Jag går in och kollar så att allt är lugnt.
När det är lugnt ber jag dig komma in via walkie -talkien.
Okej.
Helvete!
Upp!
Upp, för fan!
Fortare!
Sitt på sängen. Håll tyst.
Rör mig inte.
Herregud...
Hörde du nåt?
När jag tittade bort hoppade han på mig, med tjejen efter sig.
Jag sköt bara honom.
Lägg henne i sängen.
Vi lägger henne här.
- Jag måste tänka. - Var ska vi lägga henne?
Lyft upp henne.
Hon bet mig! För fan!
Lägg henne här.
Det blir ju bra.
Kanske.
På tre. Två, ett, tre!
Sluta knorra, börja borra.
Den första borren är utsliten.
Hur långt har vi kommit?
Vad är det?
De har bytt recept.
Det får godkänt.
Vi har kommit halvvägs ungefär.
Jag behöver en cigg.
Helvete! Det här tar jag hand om.
- Vad tänker du göra? - Nåt.
Hallå där!
- God kväll. - Vad du skräms.
- Jag såg folk lasta in en massa... - Ja, precis.
Vi håller span här, det var nära att du avbröt oss.
Span?
- Assistent O'Connor. - Jaha. Cliff.
- Hur länge har ni hållit span, då? - I kväll? 18 timmar, tror jag.
- Kan du släcka lamporna? - Jag har alltid velat bli polis.
- Det verkar vara schyst. - Det har sina fördelar.
Det vore bra om du kunde släcka lamporna, Cliff.
Visst ja, lamporna...
- Jag tar och rapporterar in det här. - Det här är en hemlig operation.
Så det får du tyvärr inte.
Jaha, okej, ingen fara.
- Lycka till. - Ha det bra, Cliff.
Nej!
Skynda på, vi ligger efter.
- Bra. - Nu tar den.
Stanna!
Fortsätt!
Vi måste ha överbelastat den.
Vi har inte överbelastat nåt.
Remmen... Den är av.
Har vi fler?
Vad gör vi nu, Jim?
Jag ska nog komma på nåt.
- Är det kört nu? - Nej då.
- Nej. - Okej.
Det är bara en halv centimeter kvar.
Då så, ta den.
Vänta!
- Ska du öva först? - Jag kan hålla i den i stället.
Du har väl inte druckit för mycket kaffe i dag? Kör nu, JK.
Två till, ge den vad den tål!
Den studsar för mycket, det är kört.
Jag har en idé. Den är lite... knäpp.
Jim?
- Helvete... - Hörde du?
- Vi är igenom. - Då så.
Jag är beredd.
Jag ser tillhållaren, och du hade rätt.
Det är dubbla säkerhetsmekanismer, så gör vi fel kommer vi inte in.
Då så, då går vi vidare.
Vrid långsamt åt höger.
Jag vrider till noll.
Jag är beredd.
Okej, fortsätt.
Där.
- Jag är beredd. - Vänta lite bara.
Okej, fortsätt.
Där.
Beredd.
Långsamt, jag ser inte skåran.
Stanna!
Där. Tror jag.
- Tror du? - Den är dold, men jag tyckte den lät.
- Hörde du det? - Nej, det gjorde jag inte.
Det är rätt, öppna.
Säkert?
Hallå?
Ja, öppna.
Är det öppet?
Öppet.
Ser det bra ut?
Va? Vad händer?
Hör du mig? Vad är det för nåt? Är det bara kött där?
Säg nåt! Vad ser du?
- Kom hit. - Okej.
Läskigt...
Vad är det här för ställe?
Har du öppnat den här?
- Vi borde gå upp och städa. - Okej.
Hallå?
Jag har en liten pojke där hemma.
Han är tre år.
Jag måste ringa till hans pappa.
Snälla.
Det är det enda jag ber om.
Skriv numret på min hand.
- Hallå? - Det är jag.
- Vet du vad klockan är? - Jag vet att det är tidigt.
- Vad vill du? - Kan du hjälpa mig?
- Hallå. - Hej.
Herrejävlar...
Bor du här?
- Vem bor här? - Jag vet inte. Hur så?
- Vems vapen är det? - Vilka vapen?
- I garderoben. - Jag vet inget om några vapen.
- Inte det? Är de hans? - Jag vet inte, jag känner honom inte.
- Vems är vapnen? - Jag vet inte.
Vems är vapnen? Va? Vems är vapnen?
Vad vill du mig?
- Vems är vapnen? - Jag känner honom inte!
Jag känner honom inte.
Vi bara... Han hade kokain.
Jag har lite problem.
Du har otur.
- Vad sa hon? - Inget, hon tror att de är hans.
- Vem fan är han? - Det vet hon inte.
De är inte laddade, det såg du väl?
- Vi kan inte fortsätta. - Vad menar du?
Det där nere är inte bara lite...
Jag vet inte vad här handlar om. Jag vet inte var vi är.
Vi är i hjärtat av den amerikanska drömmen.
- Jag har aldrig sett nåt liknande. - Det är lite annorlunda.
Vi måste ut härifrån.
Allt får ligga kvar, det här är helt galet.
Ja, men vi måste inte gå härifrån tomhänta för det.
Tomhänta? Vi har tur om vi kommer härifrån över huvud taget!
Du har väskor så det räcker till allt.
Herregud... Du visste det.
- Va?! - Det gjorde du.
Du visste att det fanns här, det här är inget man bara hittar.
Vi gjorde det.
- Du har haft ögonen på det här. - Nej, jag är lika förvånad som du.
- Det märks inte. - Jag har förberett mig.
Jag fattar vikten av positivt tänkande. Vill du veta hur positiv jag är?
Det här skulle bli en överraskning, men det märks att du är stressad.
Jag är så positiv att jag har två biljetter till Bahamas i fickan.
Den ena är din. När vi är klara här ska vi fira med rom och cigarrer.
- Så positiv är jag. - Försöker du sätta dit mig för det här?
- Vad snackar du om? - Jag menar allvar.
Då borde du veta att du pratar i nattmössan.
Hur länge har du väntat på nån som jag? Nån som du kan styra och ställa med?
Jag trodde att vi... Det skulle krävas ett geni för att planera nåt sånt.
- Då får du förklara för mig. - Vi är två vänner som hittat pengar.
Det är jag jätteglad för.
- Vi rör dem inte. - Herregud!
Vad krävs det för att du ska ta emot miljontals dollar?
Skärp dig.
- De kommer att jaga oss, Jim. - David...
Öppna, är du snäll.
- Jag ber dig vänligt. - Jag är ledsen...
Jag förstår om du är rädd, det är ingen fara.
Men det är inte jag.
Jag har kommit så långt nu. Öppna, är du snäll.
De kommer att döda oss.
Jag ber dig en gång till.
Snälla, öppna.
Det går inte.
- Öppna! Öppna! - Jim...
Öppna! Öppna! Öppna!
Öppna! Öppna!
Stanna hos henne medan jag packar in allt.
Sen gör vi oss av med henne längre norrut.
Hon såg mitt ansikte, vi har inget val.
Så är det.
Du, Dave, förlåt för...
Ett steg till.
Nu är du nere på marken.
Nu hjälper jag dig in. Huka dig.
Så, sitt kvar.
Om du gör som jag säger kommer du att överleva.
Gör du nåt annat, överlever du inte. Förstått?
- Herregud! Ja? - Ja.
Det har varit en jävligt lång natt.
När vi stannar kommer jag att släppa ut dig.
Förhoppningsvis kan du gå vidare som om inget hänt.
Vad i helvete? Vilka är de? Vem har du ringt?
Herregud...
Svara, annars skjuter jag dig! Svara!
Nej! Jag är polis!
Nej! Nej!